"Jeg tenker, altså er jeg." René Descartes (1596-1650)
13. ETASJE
Det man ikke vet, har man ikke vondt av, sies det. Nå er jeg enig.
Jeg skulle ønske at jeg aldri hadde oppdaget sannheten.
Når de finner ut hva jeg vet, vil de bringe meg til taushet.
Derfor har jeg skrevet ned alt i dette brevet.
Du er den eneste jeg kan fortelle dette til. Den eneste som kan forstå.
Lykke til, min venn.
Håper at De har hatt et hyggelig opphold, herr Fuller.
Herr Fuller! Så hyggelig. Det vanlige bordet?
Nei takk, Gene.
Hun heter Erika.
Kommer fra Toledo.
- Ashton, gjør meg en tjeneste. - Vil du treffe henne?
Jeg vil at du skal ta vare på dette brevet.
En mann vil komme og spørre etter det. Han heter Douglas Hall.
- Det er viktig at han får det. - Ikke noe problem.
- Hjem, herr Fuller? - Ja, Charlie.
- Det er tomt for kattemat. - Jeg kjøper mer i morgen.
- Du har røyket igjen. - Ja.
Nedlasting fullført. Forbindelse til simulering brutt.
En Martini, takk.
- Martini. - Du glemte oliven.
- Vi har ikke flere. Saltkringler? - Nei takk.
- Legg igjen beskjed etter pipetonen. - Douglas, det er meg.
Jeg har oppdaget noe utrolig. Det forandrer alt.
Jeg vet ikke... Jeg vet ikke hvor jeg skal begynne.
Hva er det du gjør?
Du har nye beskjeder.
Tre nye beskjeder. Første beskjed, klokken 5.25:
Det er Hillary. Ring Marshall. Juristene maser etter kontrakten.
Advokaten kommer før lunsj.
Neste beskjed, klokken 5.48:
Det er meg igjen. Ring når du står opp.
Neste beskjed, klokken 6. 13:
Douglas Hall, dette er politi- etterforsker McBain. Ring meg.
Nummeret er 555-7876.
Etterforsker Zev Bernstein. Beklager at vi vekket deg så tidlig.
Dette er etterforsker McBain.
- Hall? Takk for at du kom. - Hvor er han?
- Kaffe? - Nei takk.
Er det ham?
Ja.
Vi fant ham i et smug. Han må ha møtt en som ikke tigget etter mynter.
Skar ham opp og tok alt. Lommebok, kredittkort... Og koste seg med det.
- Hvordan kjente du ham? - Vi jobbet sammen i seks år.
Han var sjefen min.
Og en venn.
- En sigarett? - Nei takk. Jeg røyker ikke.
Vi fant disse og sporet resepten hans.
Legen sa at Fuller oppga deg som kontaktperson i nødstilfelle.
- Hadde han ingen pårørende? - Nei.
- Sikker? - Det ville han nok ha fortalt.
- Hvem kan ha drept ham, tror du? - Han var godt likt av alle.
Får jeg bli med deg?
Eller passer det bedre å fortsette på kontoret mitt?
Det er greit.
- Hva jobber du med? - Programvare.
Hei, John. Kan du parkere bilen?
- Da tjener du vel godt? - Jeg klarer meg.
- Dette var Fullers leilighet. - "Du kunne vært hjemme nå."
Jeg ser stadig reklame for boliger i sentrum. "Du kunne vært hjemme nå."
- Men at det kunne se slik ut... - Fuller både jobbet og bodde her.
Hva driver dere med her, egentlig?
- Det vil kjede deg. - Jeg får lønn for å høre om slikt.
Dataforskning.
Fuller holdt på med... noe banebrytende.
Det er hemmelighetsbelagt. Jeg kan ikke snakke om det.
Store penger i det, sikkert. Leiligheten må være verdt millioner.
Et av frynsegodene ved jobben.
Jobben har visst mange frynsegoder.
Kan jeg hjelpe deg med noe?
Jeg snakket med ham for to dager siden.
Jeg fatter ikke at han er borte.
Jeg heter Jane Fuller. Hannon var faren min.
Unnskyld. Jeg heter Douglas Hall.
- Han ville at jeg skulle møte deg. - Å? Han nevnte aldri noen datter.
Gjorde han ikke?
Jeg kom fra Paris i morges. Jeg skulle møte ham.
- Men så fikk jeg vite det. - Kondolerer.
Politietterforsker McBain. Jeg må stille noen spørsmål.
- Selvfølgelig. - Unnskyld oss, Hall.
Å, ja visst.
Har vi møttes før?
Nei. Det kan vi ikke ha gjort.
Du ser så kjent ut. Hyggelig å møte deg.
Står til, Whitney?
Skåret opp som en dyreskrott. Hva var det godt for?
Han var vår tids Einstein. Det er så meningsløst.
Hva skjedde egentlig mens jeg var borte?
- Han plugget seg ofte inn i systemet. - Hva?
- Visste du det ikke? - Nei. Jeg trodde det var uferdig.
Det er det. Han tok store sjanser.
Hva skulle jeg gjøre, Doug? Du vet hvordan han er.
- Noen problemer? - Jeg har ikke funnet noen ennå.
Whitney...
Fortalte Hannon deg at han hadde en datter?
- Jeg har nettopp møtt henne. - Tuller du?
- Hva er nummeret til drosjeselskapet? - Trengs ikke. Hun dro til hotellet.
- Doug? - Etterforsker McBain. Beklager.
- Fant du ikke Doug? - Det er deg jeg vil snakke med.
- Hvorfor det? - Du vil vel at jeg skal ta morderen?
- Så det er et digert dataspill? - Nei, det trengs ingen bruker.
- Enhetene er selvstendige og lærende. - "Enhetene"?
Simulerte personer befolker systemet.
De kan tenke, de kan arbeide, spise...
Og knulle?
De er modellert etter oss. Prototypen er av Los Angeles i 1937.
- Hvorfor 1937? - Fuller gjenskapte ungdomstiden sin.
Mens jeg er plugget inn i systemet, -
- opplever jeg 1937-virkelighet.
Kroppen min blir her som beholder for forbindelsesenheten.
Tror du en av disse enhetene snek seg ut og drepte skaperen sin?
Har frøken Fuller sjekket inn?
Frøken Fuller? Så fint at jeg fikk tak i deg.
Herr Hall? Hva gjør du her?
Det gjelder faren din. Du hadde snakket med ham, sa du.
Kan du si noe om den samtalen?
Virket han merkelig på noen måte?
Vel, han... Han var veldig stresset i det siste.
Han ba meg fly til USA og hjelpe ham med firmaet.
- Hjelpe ham med å drive det? - Med å legge det ned.
Jeg kan ikke tro det. Jeg jobbet for ham i seks år. Han ville fortalt det.
- Han fortalte meg om alt. - Men han fortalte ikke om meg.
Jeg skulle ønske at han hadde gjort det.
Frøken Fuller, godt å se deg.
- Har du sett på papirene? - Ja. Jeg tror vi står sterkt.
- Du får nok overta firmaet. - Hva mener du?
Faren din endret testamentet. Du var ikke nevnt i det opprinnelige heller.
Men som sagt, jeg tror at vi står sterkt.
- Hvem blir styreleder nå? - Douglas Hall.
Ikke verst. Du eier et firma til to milliarder.
Rart at han endret testamentet like før han døde.
- Jeg satt på flyet da det skjedde. - Vakten sa at Fuller gikk 22.30.
En halvtime etter at flyet ditt landet.
Han døde rundt midnatt. I teorien hadde du tid til å møte ham.
Men det gjorde jeg ikke. Jeg dro rett hjem.
Snakket du ikke med ham? Ingen e-post, faks eller telefonbeskjeder?
Rart. Vi sjekket telefonen hans.
Han ringte fra en telefonautomat klokken 23.02.
Søren også...
Han ringte hjem til deg.
Vennligst ikke dra fra byen.
Og få reparert flipperspillet. Det mangler en fjær eller noe.
Du har ingen nye... Gjenopprett beskjeder.
For å gjenopprette, trykk "spol tilbake".
- I går, klokken 14.45: - Jeg fikk møtet flyttet...
I går, klokken 17. 14...
- I går, klokken 23.02: - Douglas, det er meg.
Jeg har oppdaget noe utrolig. Det forandrer alt.
Jeg er på en bar ved Main Avenue.
Om noe skulle skje, la jeg igjen et brev i systemet, hos...
Hvordan fant du meg?
TILGANG SPERRET
- Hva er på ferde? - Jeg vil se på filene til Fuller.
Hvorfor det?
Han ringte svareren min før han døde. Han visste at noen ville drepe ham.
- Har du sagt det til politiet? - Nei, han la igjen et brev til meg.
Vær så snill. Det er mitt system.
Er dette enhetene Fuller møtte inne i systemet?
Kanskje han ville at jeg skulle plugge meg inn?
Om du har tenkt å gjøre det jeg tror, så glem det!
- Du må hjelpe meg, Whitney. - Nei!
- Du tar en voldsom sjanse... - Jeg må gå inn.
Du kan dø.
Politiet tror at jeg drepte Fuller. De har kanskje rett.
- Hva snakker du om? - Alt peker mot meg.
For å si det som det er, vet jeg ikke selv lenger.
Enten drepte jeg ham uten å huske det, eller så blir jeg lurt.
Det eneste sporet fins i maskinen. Du må hjelpe meg å finne det.
Jeg stiller den på én time.
- 120 minutter. - 60 er bedre.
- 120 minutter, Whit! - 60 er tryggere.
En, to, null!
120 minutter. Start klokken.
Forbereder brukeren på nedlasting til simuleringen.
JUSTERER BRUKER TIL PROGRAMMET
Forbindelsesenhet klar.
Grierson, West Winston 117, Pasadena.
BEVISSTHET OVERFØRES
Overføring begynner. Nedlasting er fullført.
... og fem cent!
- Unnskyld? - Jeg skal ha 12 dollar og fem cent.
Hør her, unge mann! Jeg har ikke hele dagen på meg.
Ferguson, er noe i veien?
Er alt i orden, John?
Beklager, frue. De vil straks bli ekspedert.
Å, du store gud...
John? En sigarett?
Nei takk. Jeg røyker ikke.
Når sluttet du? Hør her, John. Du kan...
Ta lunsjpause. Få deg litt frisk luft.
Du ser ikke bra ut.
Jeg ser slett ikke verst ut.
Ekstrautgave! Luftskip eksploderer, 35 omkomne!
Vil du ha en? Fem cent.
Se deg for!
- Hvor mye koster en tur til Pasadena? - Nitti cent uten taksameter.
- Winston Avenue 117. - Kan du vente her?
Med fornøyelse.
- Si ifra om jeg kan hjelpe deg. - Takk.
- Er du innehaveren? - Ja. Det er en liten butikk, men...
Men den er nå min.
- Ser du etter noe spesielt? - Jeg er interessert i en forsker.
Han skrev et par bøker om halvledere -
- og begrensningene ved 64-bits mikrobrikker.
Mikrobrikker? Halvledere?
- Hvilket år var dette? - Tidlig på 70-tallet.
- Han het Hannon Fuller. - Hannon Fuller? 1870...
Nei, jeg kan ikke si at jeg har hørt om Hannon Fuller.
1870... Mikrobrikker... Nei. Men jeg er ikke særlig teknisk anlagt.
Hannon...
Har De vært her før? De ser kjent ut.
- Navnet mitt er Douglas Hall. - Douglas Hall?
Douglas Hall... Nei, navnet er ikke kjent.
De har vel et fjes som lett virker kjent på folk.
Det er sent. Jeg vil gjerne stenge nå.
Selvsagt.
- En fornøyelse. - Hyggelig å møte Dem, herr Hall.
Palo Alto Road 1257, La Cienega Heights. Det må være her.
- Unnskyld, er Bridget Manilla her? - Hva vil du?
- Stille et par spørsmål. - Hun har jobb nå. Jeg er mora hennes.
- Hvor finner jeg henne? - Er du purk?
- Nei. - Hun gjør ikke noe gærent lenger.
Hvis du ikke lager trøbbel, er hun på Wilshire Grand hotell.
Velkommen til Wilshire Grand hotell, sir.
- Jeg ser etter Bridget Manilla. - Der borte, på enden av andre rad.
- Bridget? - Ja?
- En god venn nevnte deg. - Kom senere, jeg er opptatt.
- Han heter Fuller. - Du må vente til jeg er ferdig her.
Jeg kan nok ikke vente så lenge.
Snakk med Ashton i baren.
Bridget, er du med oss nå? Takk. Kom igjen.
- Unnskyld, jeg ser etter Ashton. - Han er der.
Ashton, en fyr vil snakke med deg.
Heldig for deg at jeg nettopp åpnet.
- Uff da. Er noe i veien? - Nei... Bridget sendte meg hit.
- Hva kan jeg gjøre for deg? - Kjenner du Hannon Fuller?
Han drikker gin martini. Én oliven, godt nedkjølt.
Har du sett ham i det siste? Han kom ikke hjem i går. Kona er bekymret.
Jeg heter Douglas Hall.
Bekymrede koner kan jeg ikke gjøre noe med. Hva med en fancy cocktail?
- Kom... Kommer Fuller hit ofte? - Det kan man si.
- Hva gjør han her? - Drikker, danser og morer seg.
Særlig morer han seg. Han er en hund etter jentene.
Jentene?
- Sa du ikke at du kjente ham? - Jeg trodde det.
Har du det travelt?
- Snakket du med Fuller i forgårs? - Ja, det gjorde jeg.
Nevnte han meg? Ga han deg noe til meg?
- Hva skulle det vært? - En beskjed? Et brev?
- Så du ham snakke med noen? - Jeg er opptatt når jeg jobber.
Hør her. Om du vil det, kan jeg ordne noe for deg også.
Ser du noe du har lyst på?
Hvor er toalettet?
Nedtelling pågår.
Nedlasting fullført. Forbindelsen er brutt.
Douglas? Douglas Hall!
- Går det bra med deg? Sikkert? - Ja.
Bare ta det med ro.
Jeg sa jo at to timer var for lenge. Du utfordret skjebnen.
Jeg trenger noe å drikke. Litt vann.
Herr Hall, De glemmer frakken og hatten Deres.
Jeg heter Ferguson. Johnny Ferguson.
- Er noe i veien? - De har ikke drukket opp.
Hva skjedde?
Minneoverføringen mellom deg og programmet stoppet opp.
Jeg trodde Ferguson kom til å bli værende her.
Har du en røyk? Takk.
Får jeg stille deg et spørsmål?
Kan du si meg hvor jeg er?
Fungerer det?
Ja, det fungerer.
Visst fungerer det.
- Hva synes du om Ashton, bartenderen? - Han har bedre frisyre enn du.
Skulle gjerne sett det selv.
- Hva med lyset? Teksturene? - Fargemetningen må jobbes med.
- Og hvordan er enhetene? - Like virkelige som du og jeg.
Sjefen hadde rett! All jobbingen var verdt det.
- Fant du ut hva han gjorde der inne? - Ja. Han lå med jenter.
Tuller du?
Unnskyld, herr Hall, en mann vil snakke med deg.
- Takk, Joe. Be ham ringe i morgen. - Han var en venn av Fuller, sier han.
Så du er en venn av Fuller?
Er det du som er Hall? Tom Jones. Akkurat som sangeren.
- Kan vi gå et annet sted? - Hva vil du snakke om?
Kvelden da sjefen din døde.
Jeg kommer snart tilbake, Joe.
- Hvor møtte du Fuller? - I baren min. Han ventet på deg.
Var det det du ville snakke om?
Nei, nå vil jeg snakke om penger. Et sjusifret beløp.
- Hvilke penger? - Gi deg.
- Tror du at du slipper unna? - Slipper unna hva?
Du drepte ham, din drittsekk!
Hør her. Han var i baren. Dere møttes. Neste morgen var han død.
Tenk selv, rasshøl!
Din syke jævel.
Du er gæren. Du kommer på "Etterlyst".
- Omni hotell, vær så god. - La meg snakke med Jane Fuller.
Hallo? Hvem er det?
Faren din kontaktet meg før han døde. Han ville møte meg på en bar.
- Hva ville han? - Han trodde at noen ville ta ham.
Fikk du snakket med ham?
Dette høres merkelig ut, men jeg husker ikke.
Hva mener du med det?
- Har du sagt det til politimannen? - McBain? Nei.
Men bartenderen gjør det, hvis jeg ikke betaler ham.
Jeg vet det høres sprøtt ut.
Du kan ikke plugge deg inn i maskinen og tro at det ikke vil påvirke deg.
Trekk deg ut av dette før det går galt med deg også.
Hvorfor har jeg på følelsen at vi har møttes før?
Kanskje i et annet liv.
- Hva går livet ditt i Paris ut på? - Jeg vil ikke snakke om det.
Jeg vil ikke at du skal miste interessen.
Det trenger du nok ikke å bekymre deg for.
- La oss danse. - Danse med meg? Nei.
- Jeg har to venstreføtter. - Det er enkelt. Jeg skal vise deg.
Du er ikke så verst, selv om du ikke har høyrefot.
Jeg må ha lært det i et annet liv.
Den følelsen du har, av at vi har møttes før...
Jeg har det på samme måte. Det sies at déjà vu er et tegn på -
- kjærlighet ved første blikk.
- Ingen brå bevegelser. - Hva dreier dette seg om?
Det vanlige. Drap.
- Er det bilen din? - Skiltene er mine.
Bildet ble tatt ved kontoret ditt da Fuller døde.
- Nå skjønner jeg ikke. - Det er du alene om.
- Fuller ville slutte. Du drepte ham. - Jeg vil ha advokat.
- Du dro hjem rundt ti? - Jeg jobbet sent.
- Var noen andre med deg? - Nei!
Du legger deg til dårlige vaner i fleng.
- Det må være stresset. - Da trenger du nok en hel kartong.
Han het Tom Jones. Du ligner mannen Fuller møtte i baren hans, sa han.
Han avga forklaring. Vi sa vi skulle ta kontakt. Noen kontaktet ham først.
Du har visst fått alibi.
Du kan gå. Foreløpig.
- Hva sa du til dem? - Sannheten.
Vi tok en drink og tilbrakte natten sammen.
Han tenkte nok at han kunne presse deg for penger.
- De bildene... Han ble slaktet. - Han var nok innblandet i noe annet.
- Jeg kan ha gjort det likevel. - Du er ikke noen drapsmann.
Faren din oppdaget noe. Han la et brev til meg i systemet.
- Hva skal du gjøre med det? - Plugge meg inn og finne ut av det.
Tid: To timer. Start klokken.
Nedtelling ikke begynt. Advarsel.
Nedtelling har ikke begynt.
BEVISSTHET OVERFØRES
OVERFØRING FULLFØRT
Det er vår tur snart!
DANSEKONKURRANSE
Er du klar? Nå er det oss!
Hva er i veien med deg? Kom igjen, John!
Hva driver du med?
Vi blir diskvalifisert, John!
- Her. - Takk skal du ha.
Å, kom igjen...
Grierson!
- Jeg ringer til politiet! - Grierson, jeg må snakke med deg!
Hør! Jeg vet hvorfor du besvimer og våkner opp igjen på ukjente steder.
Hva gjorde du for tre netter siden? Det aner du sikkert ikke.
- Når var første gang det skjedde? - Første gang? For fire uker siden.
Og sist for tre netter siden, ikke sant? Det varer i cirka to timer?
Min kone tror at jeg bedrar henne i hemmelighet.
Hva med plutselige déjà vu?
Jeg kjempet i krigen. Jeg har mareritt ennå.
Jeg mener fantasier.
Ja... Ja, jeg opplever slike.
Og i disse fantasiene har du sex med unge jenter?
Når jeg... Når jeg våkner etterpå...
Da lukter det til og med parfyme av meg.
Er den virkelig eller innbilt?
Ifølge min kone er den virkelig nok.
Se her.
Dette fant jeg for et par dager siden.
- I din størrelse? - Jeg har vært gift i mer enn 35 år.
Og jeg har aldri bedratt min kone. Ikke en eneste gang.
Vi går ut og tar en drink.
Advarsel: Nedtelling har ikke begynt. Advarsel: Nedtelling har ikke begynt.
- Har du vært her før? - Nei.
- Slike steder er for dyre for meg. - Jeg spanderer.
- God kveld, herr Fuller. - Det er deg.
God kveld.
- Hyggelig å se Dem igjen. - Takk, det samme.
- Bare medlemmer har adgang. - Herr Fuller! Det vanlige bordet?
- Han er i følge med meg. - Frakken Deres, herr Fuller?
Hei, kosebamsen min. Jeg kommer om fem minutter.
Vi må snakke sammen, "kosebamsen".
- Husker du henne? - Hun må tro at jeg er en annen.
- Martinien Deres, herr Fuller. - En annen...
- Se deg om og si meg hva du husker. - Jeg vet ikke. Jeg vil helst hjem.
Har du følelsen av å ha vært her før? Vær så snill, prøv å huske.
- Drar du kjensel på noen? - Jeg prøver...
Henne? Hva heter hun?
Jeg tror hun heter...
Erika! Jeg tror hun heter Erika.
- Husker du å ha snakket med henne? - Jeg er ikke sikker.
Hun der ser også kjent ut.
- Ja... - Bridget. Hun heter Bridget.
Bridget, ja visst! Å ja, jeg husker Bridget.
Ga du henne noe hun skulle gi meg? Et brev eller en beskjed?
Herr Hall, mannen bak bardisken...
Du har rett, jeg skrev et brev. Og jeg ga det til ham. Til ham!
Ser du etter noe?
Hva er du for en?
- Ferguson. Jeg er bankfunksjonær. - Og jeg er Clark Gable!
Jeg snakket med Ferguson, han vet ingenting. Jeg vil snakke med Fuller.
- Han er der oppe. - Kutt ut! Jeg må snakke med ham.
Du leste brevet.
Jeg må få vite hva det sto.
Alt sammen. Først trodde jeg det var en spøk.
Skulle hele verden være et bedrag?
Men jeg er ikke dum, Hall. Jeg så deg og Ferguson bytte plass.
- Alt det som sto om "verdens ende". - Hva mener du?
Jeg gjorde som det sto i brevet. Jeg prøvde å kjøre til Tucson.
Pokker heller, jeg har aldri vært på landet før.
Jeg tok bilen og raste gjennom ørkenen på motorveien.
Snart var jeg alene på veien med heten og støvet.
Jeg gjorde akkurat som det sto: "Ikke følg skiltene, og ikke stopp."
"Ikke engang for veisperringer."
Men da jeg skulle nærmet meg byen, var det noe som ikke stemte.
Det var ingenting som rørte seg! Ikke noe liv. Alt var stille.
Så gikk jeg ut av bilen. Og det jeg fikk se -
- skremte meg langt inn i sjela.
Det var sant! Alt er bedrag. Det er ikke virkelig.
Hvorfor ville Fuller fortelle meg det? Jeg vet det jo.
Jeg stiller spørsmålene her! Jeg vil vite hvorfor.
Hvorfor gjør dere dette? Hvorfor leker dere med oss?
- Dere skulle ikke oppdage det. - Men det gjorde jeg.
Nå skal du vise meg hva som er virkelig.
Er dette virkelig?
Er det ekte blod?
Hvordan liker du at noen leker med livet ditt?
Hva er det som skjer?
Hvor er brevet?
Våkn opp!
- Whitney? - Du skal vel ikke slå meg igjen?
- Var det du som fikk meg tilbake? - Bare så vidt.
Du startet ikke klokken! Hvorfor gjorde du dette alene?
- Han prøvde å drepe meg. Ashton. - Herregud...
Han fant ut at han lever i en illusjon. Dette er en tabbe.
Hele prosjektet. Vi leker med andres liv!
Nå vrøvler du. Du har hatt en dårlig trip, men...
"En dårlig trip"? Disse menneskene er virkelige.
- Like virkelige som oss. - Ja, fordi vi lagde dem slik!
Men de er bare elektroniske kretser.
Jeg skal si deg noe. Denne "dårlige tripen" skal avsluttes i morgen.
Det kan du ikke gjøre.
Vi har brukt seks år av livet på det! Vi kan ikke bare avslutte. Douglas!
Jeg prøver å finne Jane Fuller.
- Beklager, hun er ikke her. - Damen har forsvunnet.
Aner du hvor hun ble av?
- Hvorfor skulle jeg det? - Hannon Fuller hadde ingen datter.
Jeg gjorde den gamle tabben. Stol aldri på vakre kvinner.
- Hvem er hun, da? - Vi vet ikke.
Det gikk en stund før vi kontaktet franske myndigheter. Vet du hva?
De har heller aldri hørt om henne.
Husker du meg? Frøken Fuller har dratt. Hvor kjørte du henne?
Det får jeg ikke si. Det er imot reglene.
Hallo, jeg heter Douglas Hall. Jeg ser etter Jane Fuller.
- Du har fått feil adresse. - Hun kan bruke et annet navn.
1,75 meter høy, blondt hår...
Hva vil du henne?
- Unnskyld, hvor er Natasha Molinaro? - Der borte. Kasse fire.
8,76 dollar.
- Vær så god. - Takk.
7,01 dollar.
Dra kortet i sprekken.
7,01 dollar...
- "Enter". Vil du ta ut kontanter? - Nei.
- Ta et bilde. Det varer lenger. - Å, unnskyld.
Det må være déjà vu.
- Vil du ha papir-eller plastposer? - Plast.
Vær så god.
Herr Hall!
Du glemte kredittkortet ditt.
- Takk. - Ingen årsak.
Unnskyld at jeg stirret på deg. Det skjer vel ofte?
Ja, men som oftest er det feil type menn som stirrer.
- Du er ikke herfra, vel? - Hvorfor spør du om det?
Jeg vet ikke. Jeg har på følelsen at vi har møttes før.
Kanskje i et annet liv.
Ja... Det er vel forklaringen.
Men jeg må tilbake til slitet.
Kanskje vi ses en annen gang?
7,28 dollar.
Ti dollar, her er vekslepengene. Mange takk.
Takk.
Natasha Molinaro, 27 år, enslig. Går fra jobb til jobb.
Kommer fra Austin i Texas. Har vært modell. Ingen utdannelse.
Romkameraten vet ikke hvor hun har vært. Molinaro har ikke alibi.
- Hva mer har romkameraten å si? - Natasha har vært dårlig.
Hun har hatt hukommelsestap, vært ute om natten...
Hun trodde Natasha brukte stoff, men Natasha har ingen forhistorie.
- Bernie? Godt jobbet. - Takk, sjef.
Douglas? Jeg kan forklare alt. Jeg er lei for det.
- Møt meg på Fullers kontor. - Jeg vet sannheten.
- Hvor er du? - La oss kalle det "verdens ende".
- Hvor mange simulerte verdener fins? - Flere tusen.
Men bare denne skapte en egen simulering. Det regnet vi ikke med.
- Så du måtte drepe Fuller. - Nei, jeg kom inn etterpå.
Jeg skulle arve firmaet og legge det ned.
Men han lurte oss. Han endret testamentet.
Om ikke du drepte Fuller, hvem gjorde det da?
Jeg stakk ham ned.
Det var ikke du, men brukeren din. Han lastet seg ned og brukte deg...
Som en dukke! Jeg har ikke mer sjel enn Fuller.
Men det har du. Og Fuller hadde det.
Det var uventet. Ingen her skulle oppdage sannheten, -
- men du og Fuller gjorde det.
- Forstår du ikke hva det betyr? - Jo.
Det er bare én liten feil i teorien din.
Dette er ikke virkelig.
Kobler du fra strømmen, forsvinner jeg.
Ingenting jeg sier eller gjør vil ha noen betydning.
Finn brukeren min, du. Han er nok en mye bedre mann å satse på.
Jeg snakket om et annet liv. Jeg siktet til mannen min.
Det er han som er brukeren din.
Han drepte Fuller.
Jeg er forbindelsesenheten hans.
- En representasjon av ham. - Jeg forelsket meg i en god mann.
Men noe skjedde med ham.
Han brukte simuleringen som sin egen lekeplass.
- Som Fuller og jentene. - Han gjorde seg til gud.
Det ødela ham. Han begynte å nyte drepingen.
Han ble voldsom. Truet med å drepe meg.
Hvorfor det?
Jeg forelsket meg i deg.
- Du kjenner meg ikke, engang. - Jo, det gjør jeg.
Fra simuleringen ble påbegynt har jeg fulgt med deg.
Sett hvor god du er, hvor hederlig du er...
Jeg elsket deg før jeg møtte deg.
Hvordan kan du elske meg?
Jeg er ikke engang virkelig.
Du kan ikke forelske deg i en drøm.
Du er mer virkelig for meg enn alt annet jeg har opplevd.
Forbereder bruker på nedlasting til simuleringen.
Forbindelse klar til nedlasting. Overføring begynner.
Å, jøss...
Pent kjørt.
Ja... Det lå noe på veien. Jeg måtte styre unna og mistet kontrollen.
- Er du full? - Nei, jeg drikker ikke.
Førerkort og vognkort, takk.
Jeg har ikke plugget inn... De ligger hjemme.
Se i hanskerommet.
- Trenger du lys? - Nei da, her er de.
Få bilen din på verksted. Det lekker olje fra den.
Og kjør litt mer forsiktig.
Stans motoren og kom ut.
Stans motoren, sir. Med en gang.
Åpne bagasjerommet, sir.
- Hendene i været. Gå tilbake. - Det er jo Douglas!
- Gå unna! Gå unna, sa jeg! - Det er bare en spøk...
Pass deg!
Beklager forstyrrelsen, men Whitney er her.
- Og han oppfører seg underlig. - Jeg kommer med en gang.
- Los Angeles-politiet. - Dette er Jane Fuller.
Jeg må snakke med etterforsker McBain.
Frøken Fuller, du har mye å forklare.
Eller bør jeg kalle deg Molinaro?
Hei, Whitney.
- Hvordan har du det? - Er disse bildene av din verden?
Ashton?
- Jeg ante ikke at det var så vakkert. - Hvordan klarte du det?
Jeg håpet at du kunne si det. Jeg la Ferguson i bilen, husker jeg.
Å, helvete...
Han gjorde det. Han plugget seg inn.
Hva? Hvilken plugg?
Hva gjorde du med verden?
- Jeg skrudde den av. - Skru den på igjen!
Ikke gjør slik! Vent! Hva har jeg gjort?
Hvor er du?
Se her, da. Du er virkelig en gud!
Nei, Ashton, jeg er ikke noen gud. Jeg er som du.
- Bare strøm i elektroniske kretser. - Hva mener du?
Dette er bare bedrag, akkurat som din egen verden.
- Vi er en datasimulering. - Hæ?
Det er som en maskin. Som dette flipperspillet.
Det har spillere. Man legger på en mynt.
Denne er kaster, denne løper rundt basene...
Balltre og ball. De spiller og scorer.
De følger programmeringen. Men spillene har blitt mer avanserte.
Nå kan spillerne slåss og prøve å drukne hverandre. Kjempegøy.
- Men i brevet sto det at... - Alt er bedrag. Brevet var til meg.
Fuller mente min verden.
Så du mener at det fins enda en verden over denne?
Det stemmer.
- Jeg skjønner ikke... - Fuller oppdaget det. De drepte ham.
- Hvorfor drepte de ikke deg? - Kanskje de gjør det.
Kanskje det er derfor du sikter på meg nå. Beklager, Ashton.
Vi sitter fast her. Du og jeg og alle de andre.
Jeg vil se det.
- Se hva? - Flipperspillet mitt.
Den puster.
Så det er her jeg ble født!
Og her skal du dø.
- Hva gjør du? - Ser på at du drømmer.
Hvor mye tid har du igjen?
Ti minutter.
Hei, vennen min. Jeg er hjemme. Har du savnet meg?
David?
- Når lastet du deg ned? - For sent, tydeligvis.
- Jeg gjorde bare jobben min. - Ja, så klart.
Han har tenkt å legge ned systemet, ikke sant?
Bortsett fra at han er forbasket pen, hva er så spesielt med ham?
Han minner om deg slik du var før.
- Jeg er fortsatt den samme. - Nei.
Hvorfor drepte du disse menneskene?
- Fordi det var gøy! - Du har gått fra vettet.
Det er du som er sinnssyk! Forelske seg i en simulering...
Jeg bare moret meg, akkurat som du.
Jeg tror du lyver. Men husk at han er meg.
Det er ikke sant!
Det gjør ikke noe.
Bare lat som om det er ham du knuller.
Faen!
- Hvorfor? - Jeg er vel sjalu av meg.
- Er alt i orden med deg? - Hva somlet du med?
Hvordan visste du at han ville drepe deg?
Jeg visste når han planla å laste seg ned.
- Er han død? - Kuler har ofte den virkningen.
Kommer jeg til å bli koblet fra nå?
Gjør meg en tjeneste. Når du kommer hjem igjen, -
- så la oss være i fred her nede.
21. juni 2024...
Douglas?
Hvor er jeg?
Kom, så skal jeg vise deg det.
Jane, vi er sultne! Si til Virginia at vi vil ha lunsj!
Ja, pappa.
Det er faren min. Fuller var modellert etter ham.
Jeg har så mye å fortelle deg om, Doug.